Beskrivelse og vurdering av tiltaket: Forebyggende Familieintervensjon (FFI) - Neumer, Simon-Peter (Ungsinn. Journal of Effective Interventions for Children and Adolescents, 2009)
Innledning: Forebyggende Familieintervensjon (FFI) er et manualbasert primærforebyggende program rettet mot familier hvor en eller begge foreldrene har psykiske problemer. Intervensjonen består av 6-8 samtaler, både individuelle og samtaler med hele familien. Dette er et psykoedukativt tiltak hvor hovedformålet er å forebygge alvorlige psykiske problemer hos barn og ungdom, og det skal helst iverksettes før symptomene hos barna har utviklet seg. Evaluering av tiltaket: Det eksisterer per i dag begrensede erfaringer med FFI i Norge, og ingen effektstudier er foreløpig gjennomført. Internasjonal forskning viser at det er mulig å forandre foreldrenes dysfunksjonelle innstillinger og barnerelatert atferd. FFI ser ut til å ha en positiv effekt på interaksjon mellom foreldre og barn, på en slik måte at foreldrenes atferd ble mer forståelig og dermed lettere å håndtere. Det foreligger ingen klare resultater som viser en reduksjon av symptomer hos barna.Beskrivelse av tiltaket: I Norge beskrives tiltaket som en kombinasjon av 6-8 samtaler sammen med brosjyrene “Hvordan hjelper jeg barnet mitt? Håndbok for foreldre med psykiske problemer”. En påfølgende samtale skal lede til en fordypning av kunnskapen hos foreldrene og hjelpe med å avklare om det er behov for den mer omfattende forebyggende familieintervensjon (FFI). Intervensjonen tar utgangspunkt i familiens egen historie, og har som mål å styrke barns mestring. Parallelt ønsker man også å støtte foreldrenes rolle, og hjelpe dem å se barnas perspektiv på det som skjer. Gjennom FFI gjøres foreldrene oppmerksomme på hvilke konsekvenser deres psykiske problemer kan ha for barna, og hvordan de kan fremme beskyttelsesfaktorer (resiliens) hos sine barn. Ungsinns klassifisering: FFI alene eller gitt sammen med tiltaket ”Hvordan hjelper jeg barnet mitt? har god forankring i teorien om risikofaktorer og beskyttelsesfaktorer (resiliens) for depresjoner. Fordi det ikke foreligger norske effektstudier klassifiseres tiltaket som et sannsynlig effektiv tiltak på evidensnivå 2.