Pathology of acute and subchronic nitrate poisening in reindeer (Rangifer tarandus L) - Nordkvist, M.; Rehbinder, C.; Mukherjee, S. C.; Erne, K. (Rangifer, 1984)
The pathology of nitrate poisoning by forest fertilizers to reindeer was studied. The post mortem picture differed with substance, dose and time of exposure. Animals that died from acute ammonium nitrate intoxication had lesions similar to those found in acute ammonium and nitrate poisoning in sheep and cattle, without developing methaemoglobinemia. The animal that died from acute sodium nitrate poisoning probably died from acute collapse of the blood pressure without developing methaemoglobinemia and without any significant post mortem lesions. Animals dead of subchronic sodium nitrate poisoning all developed methaemoglobinemia. Animals dead within 24 hours only revealed subserous haemorrhages in the pleura and haemorrhages in musculus longissimus costarum and musculus longissimus dorsi. Similar pleural and muscular haemorrhages were also found in animals that died 60 - 200 hours after exposure but in these animals were also found what is considered common lesions in connection with nitrate/nitrite posoning; i.e. discolorated and poorly clotted blood, cardiac hamorrhages etc. The constant finding of these pleural and muscular haemorrhages may indicate almost pathognomonic lesions, in reindeer, in connection with nitrate poisoning of subchronic and chronic nature. The two animals that died from voluntarily drinking ammonium-nitrate dissolved in water developed lesions indicative of a combined effect of ammonium and nitrate poisoning. Patologin vid akut och subkronisk nitratforgiftning hos ren (Rangifer tarandus L) Abstract in Swedish / Sammanfattning: Patologin vid nitratforgiftning, orsakad av skogsgodselmedel, hos ren har undersokts. Obduktionsbilden varierade med godselmedel, dosering och exponeringstid. Djuren som dog av akut ammoniumnitratforgiftning uppvisade likartade forandringar som ses vid akut ammonium-och nitratforgiftning hos får och notkreatur. Inget av djuren utvecklade methaemoglobinemi. Det djur som dog av akut natriumnitratforgiftning dog troligen av en akut blodtryckskollaps utan att utveckla methaemoglobinemi. Djur vilka dog av subkronisk natriumnitratforgiftning utvecklade alla methaemoglobinemi. Djuren som dog inom 24 timmar uppvisade enbart subserosa Modningar i pleura och blodningar i musculus longissimus costarum och musculus longissimus dorsi. Liknande blodningar i pleura och samma muskler sigs också hos djur som dog 60 - 200 timmar efter exposition. Hos dessa djur sågs emellertid också forhindringar som anses vanliga i samband med nitrat/nitritforgiftning såsom, missfårgat dåligt koagulerat blod, blodningar i hjårtat etc. Det genomgående fyndet av dessa blodningar i pleura och dorsala rygg- brostmuskler, hos ren, i samband med nitratforgiftning av subkronisk eller kronisk karaktår, ar en indikation på synbarligen patognomoniska forandringar. De två djur som dog efter att frivilligt ha druckit ammoniumnitrat lost i vatten utvecklade forandringar tydande pi en kombinerad effekt av ammonium- och nitratforgiftning. Poron (Rangifer tarandus L) åkillisen subkroonisen nitraattimyrkytyksen patologia. Abstract in Finnsih / Yhteenveto: Tutkittiin metsånlannoitteiden aiheuttaman nitraattimyrkytyksen patologiaa poroissa. Ruumiinavau-skuva vaihteli lannoitteesta, annostuksesta ja altistamisajasta riippuen. Akilliseen ammoniumnitraattimyrkytykseen kuolleissa elaimisså muutokset olivat samankaltaisia kuin lampaiden ja nautojen akillisessa ammonium ja nitraattimyrkytyksessa. Yhteenkaån elåimeen ei kehittynyt methemoglobinemiaa. Eras akilliseen natriumnitraattimyrkytykseen kuollut elain menehtyi luultavasti akilliseen verenpainekollapsiin ilman methemoglobinemian kehittymista. Kaikkiin subkrooniseen natriumnitraattimyrkytykseen kuolleisiin elåimiin kehittyi methemoglobinemia. Kahden-kymmenenneljån tunnin sisalla kuolleissa elaimisså ilmeni ainoastaan rintakalvonalaisia verenvuotoja sekå verenvuotoja Musculus longissimus costarumissa ja M. longissimus dorsissa. Samankaltaisia verenvuotoja rintakalvossa ja samoissa lihaksissa nåhtiin myos niisså elaimisså, jotka kuolivat 60 - 200 tuntia altistamisen jålkeen. Nåisså elaimisså havaittiin kuitenkin myos nitraatti/nitriittimyrkytyksen yhteydesså tavallisina pidettåviå muutoksia kuten våriltåån muuttunut ja huonosti hyytynyt veri, verenvuotoja sydåmesså jne. Porojen subkroonisessa tai kroonisess nitraattimyrkytyksesså såånnollisenå loydoksenå tavatut verenvuodot rintakalvossa ja ylemmåsså selkårintalihaksistossa viittaavat siihen, ettå muutokset ilmeisesti ovat tålle myrkytykselle ominaisia. Niihin kahteen elaimeen, jotka kuolivat juotuaan vapaaehtoisesti veteen liuotettua ammoniumnitraattia, kehittyi ammonium - ja nitraattimyrkytyksen yhteisvaikutukseen viittaavia muutoksia.